Траян Първанов
Вратица

chitanka.info

Сред скалистите длани под храсти горчиви

тук и там е прораснала в стръкче тревата

и природата сякаш отдавна почива,

замълчала с дълбокия зной в синевата.

Хвърля слънцето, ниско в завоите спряло,

тежък сок над горещото кипнало пладне.

По лицето му — синкаво, жадно и бяло,

даже сянка на птица не смее да падне.

И просторът бездънен среднощ се отрони —

над пропукани камъни синя комета

да олекне на звездните огнени клони

и по пътя към стръмното да ми посвети.

В тази тежка Вратица — безсънни пазачи —

търсят вечност наоколо само орлите.

Песъчинка съм аз и след миг ще прекрача

да се върна в големия свят на скалите.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.